SÅ SKAL STØVET TILBAKE TIL JORDEN
OG ÅNDEN TILBAKE TIL GUDEN SOM GA DEN.
FORKYNNEREN 12:7
GUD ER ET OVERVELDENDE ANSVAR
Jeg tror det er avgjort.
I natt var det tåen hennes.
Jeg drømte at neglen hennes var blitt brun-
-og bøyde seg som et løv.
Huden var skrelt bakover...
...som kronblad.
Hvor skal dette ta slutt, Shmuel?
Zohar nevner 248 kroppsdeler.
Da Baal Shem Tov mistet kona...
...vet du hvordan han sørget?
Han sa:
"Hvordan kan jeg komme til himmelen når jeg mangler en halvdel?"
Til slutt giftet han seg på nytt, Shmuel.
Og da han mistet kone nummer to,-
-sin store kjærlighet, sa han:
"Ok."
Jeg er redd på hennes vegne, rebbe, jeg frykter at hun lider.
Pass på barna dine.
-Pass på deg selv. -Det begynner på natten.
Av og til er det råtnende hud, av og til en askehaug.
Si meg, rebbe, hvordan vender hun tilbake til jorden?
Kanskje du ikke burde tenke på slikt, Shmuel.
Så naboene deg?
Nei.
Du trenger veiledning, Shmuelie.
-Snakk med rebben. -Jeg har det.
-Det sitter to gutter der inne. -Jeg vet det.
Jeg vet ikke hvordan, men kom deg gjennom dette.
Legg fra deg jakken, jeg skal sy den.
Det har allerede gått 30 dager.
Tiden er inne. Du burde lappe den.
Trenger du hjelp?
Jeg beklager, men vi hjelper ikke slike som deg.
Unnskyld.
Det kom ut feil.
Jeg mener, vi har ikke riktig utstyr til å...
Bli med til kisterommet.
Kona mi døde.
Jeg kondolerer.
Og jeg trenger svar.
Våre begravelsesbyråer er lite villige til å dele.
Denne typen spørsmål er ikke veldig...
Kosher?
Hvordan brytes hun ned i jorden?
Det kommer an på.
Våre enestående balsameringsspesialister-
-garanterer et pent syn for åpen kiste.
Utover det sjekker vi ikke utviklingen.
Rustfritt stål.
Oppdagelsen av krom i fjellene i Russland på 1700-tallet-
-førte til utviklingen av det vi nå kaller rustfritt stål.
Hva med tre?
Trekister er et naturlig og miljøvennlig valg.
-Furu? -Det er ikke en bestselger.
Hvor lang tid tar det for kisten å bryte ned?
Ok.
Jeg vet ikke hva du er ute etter, men du er ikke her for å kjøpe, er du?
-Nei. -Ok, greit.
Så her er saken. De er lik, de forråtner, ok?
Og de som er hermetisk forseglet? De kan eksplodere.
Det er sant. Gassen blir fanget...
Vær så snill. Et lik i en furukiste.
-Hvordan brytes hun...? -Hør her, kjekken.
Jeg er kisteselger. Ikke en forbanna vitenskapsmann.
HØYSKOLEN I NEW HEMPSTEAD
Trenger du hjelp?
Sir?
Hei.
Jeg tror jeg trenger...
Får jeg snakke med en mann?
Det ser ut til at vi har gått tom.
Sånn å forstå.
Kanskje...
Vær så god.
JEG TRENGER EN VITENSKAPSMANN
-Dette. -"Vitenskapsmann."
Ja, hvem gjør ikke det?
Så hva slags...?
HVA SLAGS?
KAN IKKE SI DET
"Kan ikke si det." Du vet det, men kan ikke si det?
Kom.
Du kan si det. Hva trenger du? En astronom?
Fysiker? Geolog? Ornitolog?
Unnskyld.
Ok.
Følg meg.
Organismer som spiser organismer som spiser organismer-
-og overfører energi nedover kjeden.
Økosystem...
Økosystem utvikles for ganske enkelt...
...å skape.... Å skape næring for nytt liv.
Men noen av disse systemene er ganske lite effektive.
De etterlater ikke nok energi til de mer avanserte trofiske nivåene.
Tropiske?
-Ikke i dag, Stanley. -Tropisk.
Tropisk?
Hvorfor sier du tropisk? Nei, trofisk.
Trofisk. Trofisk, akkurat som det står...
TROPISKE NIVÅ
Faen. Pokker heller. Morrapuler.
TROFISKE NIVÅ
Forstår du nå?
Trofiske.
Hvor var jeg? Ok, ok. Vi er som lekke bøtter...
Herregud. Vi er som lekke bøtter.
Vi mister kroneisen,-
-vi mister smuler.
Veldig lite effektive økosystemer.
Øko.
Økosystemer.
Hva sier dere til det?
Trenger du hjelp?
Du er vitenskapsmann?
-Jeg er naturfagslærer. -Jeg har spørsmål.
Jeg vet ikke om jeg kan hjelpe deg, rabbiner.
-Jeg er ikke rabbiner. -Jeg skal snart på lærermøte.
Jeg har noen fæle ideer i hodet.
Jeg bare...
Kona mi.
Hun døde.
-Så trist. -Og de bildene jeg ser...
-Å se dem, de bare... -Gjør de deg trist?
Skikkelig trist.
-Jeg forstår ikke helt hvordan...? -I går var det tåen hennes.
-Neglen sprakk og ble brun. -Kanskje du burde spørre en fotterapeut?
Hør, jeg er lei for at du har det vondt, rabbiner.
-Jeg er ikke rabbiner. -Men jeg har prøver å rette.
Jeg ønsker deg lykke til, venn.
Det er synd at jeg er her!
Jeg har syndet.
Jeg har syndet hele dagen.
-Jeg vet ikke om du innser det, doktor. -Jeg er ikke doktor, bare professor.
Vær så snill, professor.
-Jeg vet ikke hva du spør om. -Jeg er bekymret.
For at sjelen lider helt til hun vender tilbake til jorden.
Hva skjer med kroppen hennes?
Sender!
-Hei. -Hei.
Mordechai sa til Motel at du og Mendel har pratet.
Hva så?
Og at du sa at din far sa at pappa var en dybbuk.
Nei, jeg sa at faren deres spiste en dybbuk.
Hvorfor sa du det?
-Har dere sett faren deres? -Ja.
-Og vet dere hva en dybbuk er? -Et spøkelse?
-Så han spiste en dybbuk. -Man spiser dem ikke, Sender.
De går jo inn og ut av stortåen på venstre fot.
Drit og dra, Moishe. Hvordan vet du det?
-Dybbuk -opptaket. -Hva?
Husker du ikke? Fivel ble tatt med det i fjor?
-Hva viser det? -Alt du trenger å vite om dybbuk.
Her er den.
BRUK AV TAFONOMI
Skal vi se...
-Her. -Griser?
Ja, du må skaffe deg en gris.
Det står at de bruker griser fordi de likner mest på mennesker-
-når det gjelder fettlag og hår, og fordi insektene liker oss like godt.
Hvem liker vel ikke bacon?
Percy, denne grisungen,-
-han ble klemt i hjel under moren, så de ga ham til forskning.
Ok, nå skal vi se.
Fersk, det ferske stadiet.
Ok, kroppen starter å forfalle, celler dør.
Vev brytes ned, og bakterier i kroppen-
-begynner å spise kroppen innenfra og ut.
Det er ikke så synlig fra utsiden ennå.
Bortsett fra dødsflekkene, samling av blod under huden-
-og dødsstivhet, du vet, leddgikt for døde folk.
Kjemikaliene i kroppen tiltrekker insekter,-
-og larvene flytter inn.
Øynene, hvis de er åpne, tørker ut-
-og blir svarte.
Svulmestadiet. Nå blåser kroppen seg opp-
-og fremstår oppsvulmet.
Gasser og væske produseres i overflod inni kroppen når bakteriene gjør sitt.
Og siden de ikke fiser lenger, så hoper det seg opp.
Og larvene, som nå har slått seg til ro under huden, kravler fritt rundt-
-og forårsaker mer oppblåsing.
Huden løsner, ekkelt.
Hår faller ut, kar er nå synlige, og det heter visst "marmorering".
Og nå, nå begynner det å bli interessant. Aktiv nedbrytning.
Kroppens ytre kapsel, hud, muskler og vev,-
-det slår hull.
Kroppen synker sammen som en sprukket ballong.
Liket forråtner.
"Forsmåttrer?"
For... Nei, forråtner. Men det var et morsomt ord.
Forråtner. Det er en tømming.
Og kjøttetere, hvis de er i området, begynner å storkose seg.
De elsker det der.
Forråtnelsens siste stadier.
Kroppen består nå kun av små hudbiter og klumper av brusk og bein.
Mumifisering er sluttresultatet når levningene tørker ut.
-Der har du det. -Hvor lang tid tar dette?
Det står...
Bla, bla, bla. En rekke omstendigheter kan påvirke...
Men hvem vet? Jeg mener, angående kona di.
-Så hvordan kan jeg finne ut av det? -Du kan vel begrave en gris og se.
Ikke sant? Men det var vel ikke det...
Ja.
Takk for at du tok deg tid.
Skulle bare mangle.
Takk.
Alt er i orden nå. Alt kommer til å gå fint.
Økosystem.
-Det er det kapittelet heter. -Jeg begravde en gris.
-Hva? -Jeg begravde en gris.
Vi er i et møte.
En død gris.
-Ok. -Skal jeg gå?
-Nei. Shmell, var det det du het? -Jeg begravde en gris fordi du sa det.
Jeg bruker kontortiden min på Stanley.
Hva gjorde du?
-Sist sa du at jeg burde begrave en gris. -Jeg sa...?
Nei, vent nå litt. Ikke... Hør her, bare... dra. Stikk.
Bare dra. Nå.
Nei. Vent. Ikke du. Stanley.
-Du. -Kapittel 11?
Det er en død gris, Stanley. Vær så grei og dra.
Sett deg.
Du kødder.
Jeg mente ikke... Jeg sa ikke at du måtte begrave...
Hva skjer nå?
-Hva? -Hva gjør vi nå?
Vi? Det er ikke noe "vi" her.
-Du sa jeg måtte begrave den. -Slutt å si det.
Hør. Jeg må...
Jeg...
Hvor gjorde du dette?
Ingen vet hvor jeg...
-Unnskyld? -Ingen vet hvor jeg er.
Jeg brukte en hel gris, som i boken.
Jeg burde skrevet lapp.
Herregud.
-Her. -Her?
Ja.
-Du begravde en gris her? -En død gris.
Dette er... Jøss, dette er så feil.
Så ufattelig feil.
Dette er bare...
Tok du med en spade?
Kjære tid, altså.
Jeg vet ikke hva jeg så for meg.
For det første støtter jeg ikke dette. For det andre, hvor fikk du tak i den?
-Szechuan Heaven. -På riksvei 87?
-Suffern. -Ja, de har gode melboller.
Men Shmell, det funker ikke. Du får ikke samme forråtnelse her.
-Funker ikke? -Nei, ikke frekt...
Ikke frekt ment overfor kona di, men hun var nok større enn...
-Hvordan døde hun? -Kreft.
-Når ble hun begravet? -Etter 13 timer.
Dere somler ikke.
Men det blir ikke riktig.
Hvis du vil gjøre dette riktig,-
-så trenger du en gris, med innvoller, urenset og som nylig har dødd.
Full av bakterier og blod.
Jeg antar at de ikke begravde kona di rett i jorden?
-Ikke? -I liklaken.
-Bare liklaken? -I en kiste.
-En dyr en? -Hva mener du?
-Hadde den fløyel på innsiden? -Nei, vi gjør ikke sånt.
Bare furu med tre små hull i bunnen.
-Hull? -Ja, så hun kan ta på jorden.
Til støv?
Hvis du hadde kjøpt en gris som liknet mer på kona di,-
-og begravde henne som jøde, ikke frekt ment, altså,-
-da tror jeg at vi hadde hatt noe, men dette...
Dette er en hån mot vitenskapen.
Ja, dette var...
Så dumt at du mistet kona di.
Da faren din døde,-
-måtte jeg ta meg av klærne hans-
-en og en.
Bekishen hans, shtreimelen hans.
De ga jeg til deg.
Og så, de dagligdagse tingene, som en flom.
Skoene hans,-
-sokkene hans, Shmuelie, med hull.
Bare en liten ting, eller hva?
Kanskje du burde starte med klærne hennes.
Rivkah.
Noam?
Ja?
Tror du pappa spiste en dybbuk?
Jeg vet ikke.
-Hvilken dybbuk kunne han ha spist? -Mamehs.
-Det... -Han gikk med klærne hennes.
-Vi trenger det opptaket. -Dybbuk -opptaket.
Hvis Reb Goshen tok det, ligger det i rommet bak kontoret hans.
Jeg håper pappa ikke spiste dybbuken hennes.
Forsvinner ikke bare i fordrøyelsen. Stanley, altså.
Faen ta ham.
Hva faen?
Faen heller, Shmell.
Helvete heller.
Hvem er du, Shmell? Dra din vei. Og ta grisen med deg. Bare gå.
Seriøst? Hva med huseieren?
Du kødder.
Faen. Gris.
Seriøst? Hvor fikk du tak i denne?
Nei, ikke si det.
"Betjent... jeg visste ingenting om det."
Denne grisen tilhører nok noen.
Kanskje du tok ei ung bondejentes gris... Heidi savner grisen sin, Shmell.
Ble du sett?
-Jeg tror ikke det. -Nei, hør på meg.
Jeg er professor, og du er rabbiner.
Og jeg mener at du har krysset ganske mange grenser...
-...i dette forholdet. -Jeg er ikke rabbiner.
-Jeg... -Jeg er sh'liaḥ tzibbur.
-Hva er det? -En kantor.
-Jeg bryr meg ikke. -Jeg er jøde, Albert.
-Sier du det? -Og jeg kan bare ikke.
Hva da?
Jeg stjal grisen. Det er rettferdig at du dreper den.
Hva er det du sier?
-Du må drepe grisen. -Jeg nekter å tro det.
Dette er det som skal skje: Vi skal løfte denne grisen og legge den-
-i jødebilen din, og du skal kjøre den hjem.
Så skal vi aldri igjen snakke om dette, eller noe annet.
Jeg...
Å drepe en gris gir deg ikke kona di tilbake.
Jeg vet det.
Kan ikke du gå og hente litt... melk?
Der borte, det står et kjøleskap bak baren.
Kjøkkenet mitt.
Hvordan har du det? Hva heter du?
Lyst på melk? Gå og få litt melk.
Flink gutt.
Herregud.
Du kan ikke skjære over halsen på den.
-Hvorfor ikke? -Ingen gjorde det med kona di.
-Det er du som er forsker. -Ja.
Huff.
Faen. Jævel.
Takk for dette, for alt sammen.
Men det er som jeg sier til studentene: Du kan ikke alltid følge følelsene.
Det hender du må holde holdet kaldt. Ta deg sammen.
Faen.
Kontroller grisen din.
Shmell. Shmell, huseieren!
Vær stille. Kan du hjelpe meg, Shmell?
Nei, ikke...
Ikke ta telefonen! Ikke...
Helvete.
-Ikke ta den, sa jeg. -Hallo?
Alberts hjem, ja. Nei, jeg er ikke Albert.
Kan du vente et øyeblikk?
Jævel.
Helvete!
Ordner dette seg?
Jeg tror aldri noe kommer til å ordne seg igjen.
-Med den farten blir vi her til i morgen. -Du kan jo hjelpe.
Jeg kvalte en gris. Jeg tror jeg har gjort mitt.
Samme faen.
Det der er lite effektivt.
Vi gjør dette fordi når vi mister noen snus verden på hodet.
Alt blir mye vanskeligere.
En spade er et alminnelig redskap, men å begrave noen man er glad i-
-er ingen alminnelig oppgave.
Men det er vel ikke tilfelle her.
Ting er vanskelige nok i kveld.
-Har grisen et navn? -Nei.
Vi burde gi ham et. Vi skylder ham såpass.
Harold.
-Hva gjør vi nå? -Nå? Nå må vi vente.
Når døde kona di?
Det har gått seks uker og to dager.
Da sier vi fire. Vi skal vente fire uker. Et fint, rundt tall.
Shmuelie.
Shmelke.
Jeg vet du har vært i skogen,-
-i de mørke skoger om natten, fortapt.
Men du sørger over henne slik man sørger over en forelder.
Lidelsen hennes.
Hva sier Talmud om lidelse? Når tar det slutt?
Å bli født.
Er det lett?
Å bli røsket fra livmoren?
Det gjør vondt...
...og det er nødvendig.
Hvorfor skulle det være annerledes når vi dør?
De er begge dører.
Den ene går du inn av, den andre går du ut av.
Kanskje den av og til treffer deg på vei ut.
Men å prøve å se bak den døren, Shmuelie...
...da blir du gal.
Hei, Albert. Det er fortsatt meg.
Maskinen la på igjen.
Har ikke hørt fra deg. Håper alt er i orden.
Det finnes en hasidisk fabel om Reb Lazer fra Tsjortkiv.
Han hadde ei kone. Dette er vittig, hør.
Én dag, sier de, én dag kommer han hjem og...
Ja. Oljete fingre. Tunfisk.
-Du kantet den ikke med vilje? -Så klart ikke. Hvorfor skulle jeg det?
Faen. Shmell.
Sir, du har ikke lov å være her. Dette er et lærerværelse.
Jeg er sh'liaḥ tzibbur.
Hvor har du vært? Jeg har ringt.
-Albert. -Hør, kan du gi meg et øyeblikk?
Dette er min spirituelle rådgiver.
Du kan ikke komme hit.
Da burde du svare på telefonen.
Kanskje du burde...
Hør, jeg vet ikke hva som skjedde den natten.
Jeg er professor, akademiker.
Dette er i beste fall uvitenskapelig, og i verste fall uetisk.
Det er en plett. En plett på akademiet.
Det vi gjorde kan ikke forklares.
Det var bare en vill, spennende natt.
Elementær, nærmest, fylt av galskap.
Hva med kona mi?
Hysj, Shmell.
Jeg synes ikke vi burde treffes igjen. Jeg tror ikke det er lurt.
Ok. Da er det vel over, da.
Jeg har syndet igjen.
Jeg har skitnet til min kones navn. Måtte Gud tilgi meg.
Og du, Albert, du hjalp meg å synde. Jeg er sh'liaḥ tzibbur.
-Jeg vet ikke hva det er. -En som synger...
-...i synagogen. -Som en kantor?
Hør, det ligger et griselik i skogen ved motorvei 109.
Vi drepte det dyret.
Hvis ikke vi graver det opp som planlagt, da er det en ny synd.
Hva drepte vi da det svinet for?
-For ingenting. -Shmell. Du tvang meg.
Du ga ham et navn. Humbert?
-Hans blod er på våre hender. -Harold.
HaShem, tilgi oss. Hva har vi oppnådd?
Bare gitt verden en ny død gris, ikke engang spist av gojim.
-Nysgjerrigheten drepte katten, vet du. -Hva behager?
Katten? Nei. Nysgjerrigheten drepte grisen.
Det stemmer. Det skjedde.
Huff.
-Jeg ser ikke noe støv. -Det er bare en eufemisme.
Det er bare en gris.
-Jepp. -I svøpe.
Hvis jeg skal tippe, vil jeg tro vi har nådd svulmestadiet.
Kona di er kommet lenger i prosessen.
Grisen må være en helgen.
Du må se på det som en tidsmaskin i kisteform.
Tenk på Harold som kona di etter fire uker.
Mye kan skje på fire uker.
-Hva gjør vi nå? -Nå?
-Vi må vente en måned til. -En måned?
-Hva skjer i mellomtiden? -Ikke ring meg like mye som sist.
-Naftali, legg fra deg boken. -Men...
-Det er ikke derfor vi er her. -Men se på dette.
Hardy-guttene.
Dette er bekymringsverdig.
Ikke bare Hardy-guttene, men fordi Noam og Naftali,-
-to menschen, driver med luskende oppførsel.
Det er som om de er to haside Hardys.
Jeg har ikke lest boken.
Frank og Joe driver aldri med noe hederlig.
Og metodene? Shmuel, det er bra jeg tok dem i tide.
Kan du tenke deg hva annet de kunne sett?
DYBBUKEN
Rivkah ville neppe likt dette.
Når tror du at du kan begynne å jobbe igjen?
Reb Plotkin synger som ei geit.
-Har du snakket med rebbe? -Jeg gjør det.
Ok.
Hva med guttene?
-Jeg skal ta meg av mine gutter. -Hva? Er det alt du skal si?
Shmuel...
...lapp frakken din.
Hvor skal vi?
Jeg har noe å vise dere.
Jeg vet ikke hvorfor...
...men jeg kan føle moren deres her.
Hun snakket alltid om havet, husker dere det?
Jeg vil at dere skal snakke til henne.
Jeg har kommet hit for å snakke med henne.
Jeg vil at dere skal ha den muligheten.
Hvis dere kunne snakke med henne, hva ville dere sagt?
Snakk til moren deres.
Dette er ikke jødisk.
Nei. Men det er menschlich.
Jeg er faren deres,-
-og jeg sier at dere må snakke med moren deres.
Si at dere elsker henne.
Du skremmer oss, tateh.
Hun er moren deres.
-Elsker dere henne ikke? -Mamma er død.
Ikke vær respektløs.
Si at dere elsker henne.
Si det. Si det!
Vi elsker henne.
-Høyere. -Vi elsker deg.
-Høyere! -Vi elsker deg!
Noam?
Noam!
Jeg elsker deg.
Veldig bra.
Jeg elsker deg også, Rivie.
Jeg har deg.
Unnskyld.
Få høre stemmen din, Shmuel.
-Shmuel, kugel? -Nei.
Du har gjester.
Hvor er du?
Jeg vet det er raskt. Jeg vet det.
Shmuel, men... Lia spurte meg.
Avi kjenner en enke fra Monsey.
-Mameh... -Shmuel.
Det er for deg, for guttene.
Er det det verste som kan skje at du får flere barn?
Naftali?
Klar?
Det finnes ingen onde ånder.
Bare sjeler til mennesker som døde før sin tid-
-til evigheten.
Ikke til evigheten.
Sjelene til de døde vender tilbake til verden-
-for å vandre der til de blir rene.
Av og til hender det at en omflakkende sjel-
-går inn i kroppen til et menneske-
-som den en gang elsket.
Det er en dybbuk.
-Dybbuk. -Dybbuk.
Dybbuk?
En kirkegård.
Tror du det er der tateh går på kveldstid?
Kom, min brudgom, jeg skal bære begge våre sjeler-
-som ufødte barn.
Har du sett? Aktiv forråtnelse.
Dreck!
Hva?
-Hva er chazer? -Det er en gris, Albert. En gris!
Vi kunne likså godt kjøpt en på Szechuan Heaven!
Ingen ville bestilt det.
Shmell, kompis, du må huske det at de råtner fra innsiden også.
Det er nok en diger bakterie-buffet på gang.
Billen ser også sulten ut.
Du må skjære henne i stykker for å være helt sikker, men...
Shmell. Ikke skrem meg, er du grei.
-Dette begynte å virke normalt. -Vet du hva dette betyr?
-Vi må vente. -Vet du hva dette betyr?
Nei, det vet jeg ikke. Men kan du hjelpe meg?
Kan du...?
Greit. Ut med det.
Hva er det du vil, Shmell? Hva handler dette om?
Jeg vet ikke.
-Hva? -Jeg vet ikke!
Ok? Jeg vet ikke.
I begynnelsen trodde jeg kanskje at å miste henne var for...
For mye.
Kanskje jeg ville ha henne her-
-så lenge som mulig, i denne verdenen hvor jeg bor.
Men nå...
Nå vil jeg bare at hun skal gå vekk!
Vekk!
-Ok. -Skjønner du?
En del av sjelen heter neshama.
Den delen blir hos levningene...
...så lenge levningene finnes.
Og så lenge den blir værende...
...så...
Så lider den, Albert. Den blir torturert.
Jeg vil bare at hun skal forsvinne. At hun skal bli fri.
Helvete.
Faen i helvete.
Ok, jeg vet ikke om dette er...
Dette kan...
Ok. Ok.
Greit.
Her.
Ok, Shmell.
Shmell, du må hente litt jord-
-fra graven hennes.
-Jord? -Ja.
-Fra? -Fra graven hennes.
Jord?
-Så mye. -Fra graven?
Fra din kones grav.
Det er ikke lov.
Jeg kan forstå at det er å tøye grensene.
Shmuelie?
Hei, Rivie.
Jeg er lei for det.
Takk.
Så det vi skal gjøre er å sjekke pH-nivået til jorden.
Hva betyr det?
Kanskje vi kan bevise at kona di ligger bedre an enn Harold.
Hvis hennes jord vinner, kan vi trygt anta-
-at hun brytes ned raskere.
At hun ligger lenger fremme, nærmere Gud, eller sånn.
Når vi blander natriumkarbonatet i jorden med litt vann, hvis det er hasidisk...
Surt, mener jeg, så bobler det, og den som bobler mest, vinner.
-Er dette vitenskapelig? -Ja, dette er veldig vitenskapelig.
Send meg kona di.
Så Harold.
Jeg lurer på om dette er riktig fordi...
Bare gjør det.
Ja. Ok. Vann.
Og litt mer vann.
Natriumkarbonat.
Ok.
Mer.
Vel, de virker...
-...ganske like. -Ikke kødd.
Jeg er lei for det.
-Vet du hva dette betyr? -Jeg trodde det ville hjelpe.
-Det betyr at Harold ligger langt foran. -Nei, tja, nei...
Det er vanskelig å si.
Nei, uten tvil, Harold vinner.
Nei, når alt kommer til alt, hvem vet?
-Dette er bare et anslag. -Anslag? Det er vitenskap.
Nei, det er for mange forhold å ta høyde for.
-Forhold? -Ja, forhold.
Datoen hun døde, tidspunktet, været.
-Boken sier... -Boken viser stadiene.
Ikke hvor lang tid det tar.
Og bokens gris, den var begravet over bakken.
Alle kropper er ulike.
Hvis du vil vite hvordan et spesifikt lik forråtner,-
-det er mellom det og jorden.
Ellers er det bare et... Et anslag.
Så hvorfor har du gjort dette?
-Jeg spurte ikke, Shmell. -Er dette hva vitenskapen kan tilby?
-Dette er ingenting. -Jo.
-Du har løyet for meg. -Det har jeg ikke.
Jeg vet ikke det betyr.
"Ikke piss meg på ryggen og si at det regner."
Dybbuk.
Dra.
Nå.
Dybbuk.
Mameh?
Mameh...
Dra.
Nå.
Dra.
Dra ut av stortåen på tatehs venstre fot.
-Og vi er glad i deg. -Vi er glad i deg, mameh.
Dybbuk.
Dybbuk mameh.
Blås i sjofaren.
Nei.
-Skjedde det plutselig? -Det var uventet.
Så trist.
De sier du er sh'liaḥ tzibbur.
Ja.
-Du har nok en flott stemme. -Jeg er ikke det nå.
Hva med mannen din?
Familien hans eide matbutikk.
Han gikk på Kollel. Og jeg jobbet på butikken.
Jeg er flink til å lage mat.
Det blir ikke bedre, vet du.
Det blir bare annerledes, men ikke bedre.
Det er farfoylt.
Unnskyld?
Du har barn?
Ja. To. Noam og Naftali.
-Hvordan klarer de seg? -Jeg vet ikke...
De sørger også. Men de er sterke.
Sterkere enn oss.
Har du barn?
Nei.
Limonade.
Det er i orden å ikke være her nå.
Jeg beklager.
Og det er i orden at du fortsatt elsker kona di.
Hallo.
-Hallo? -Jeg ser etter Shmell Rothenblum.
-Hvorfor det? -Vi er venner.
Forretningsvenner. Jeg...
-Jeg selger forsikring. -Er du jødisk?
Ja, veldig.
Veldig jødisk.
Han er ikke hjemme.
Så du må komme tilbake siden.
Jeg kan vente.
Vennen din er her.
Forsikringsmannen.
-Du kan ikke være her. -Jeg vet det.
-Du bare kan ikke. -Jeg vet det. Beklager.
-Det eneste jeg har er familien min. -Jeg vet det.
-I hele verden. -Ja, jeg beklager.
Og en enke i Monsey. Kanskje.
-I Monsey? -Det siste jeg har.
Ja, men, Shmell.
-Du truer. -Jeg vet det, unnskyld.
Her, se på dette.
LÆRER LIK Å KJENNE I KNOXVILLE
Det er en gård i Tennessee. I Knoxville.
-Hva så? -Det er en likgård. Vi kan dra dit.
Snakk med kollegene mine, se på noen lik og få svar.
-Hva er en likgård? -Det du tror.
De planter kropper. Døde kropper. I bakken. På bakken.
I trær. Hva vet vel jeg?
-Og der vokser de? -Nei, nei, de råtner.
-Griser? -Nei, folk.
-Det er farkakte. -Nei, det er krimteknisk.
Et krimteknisk, antropologisk forskningsinstitutt.
-Jeg vet ikke hva det er. -Det er offisielt.
-Og de sørger? -Nei, de er forskere.
Det hender at folk donerer kroppene sine til vitenskap.
Og noen av de kroppene blir sendt dit.
Hvem gjorde det? Hvor? Med hva?
Oberst Mustard på kjøkkenet og greier.
Hvor skjedde det, hvordan skjedde det, når skjedde det?
-Når? -Mustard?
Ja, så liksom, hvor lang tid tar det for liket å råtne.
-I Knoxville. -I Knoxville.
Jeg sa til moren din at jeg selger forsikring.
Hvem var den mannen, tateh?
En venn.
Hvor skal du?
Jeg kan ikke fortelle dere hva jeg skal.
Dere må stole på meg.
Og jeg ber om deres velsignelse.
-Kommer dette til å hjelpe deg? -Jeg tror det. Jeg håper det.
Du har vår velsignelse.
Dybbuk.
Vi skal hedre kona di, ok?
Rivkah.
Hva sa du?
Hun heter Rivkah.
Rivkah?
Takk. Takk, Shmell.
Jeg heter Shmuel. Shmuel.
Shmuel?
Takk.
Vi har en avtale, ikke sant?
Nei. Men jeg la igjen mange beskjeder.
-Ja visst. Hei. -Hei.
-Hvordan går det? -Fint.
Fint.
-Med dere? -Fint.
Vi har det fint.
Vi er her for å snakke med dr. Worthenheimer.
-"Heimer." -Heimer.
Han er en kollega. Jeg er også akademiker.
Dr. Worthenheimer er død.
-Død? -Ja.
Det bladet er flere år gammelt.
-Jeg skal se om Carol har tid. -Flott. Ja. Takk.
-Hei. -Hei.
Hva kan jeg hjelpe dere med?
Hei, Carol.
Det var trist å høre at dr. Worthenheimer døde.
Ja, det var beklagelig.
Så... donerte han?
-Ja. -Ja, det overrasker jo ikke.
Tror du jeg kan få ta farvel?
Her er Walter.
Får jeg?
Hei, gamle ørn.
Du har vært så flink. Jeg skulle hilse fra Harold.
Kjente vennen din også dr. Worthenheimer?
Vennen min? Å, kollegaen min.
Ja. Nei, det gjorde han ikke. Dessverre.
Han hadde så fin beinbygning.
Kollegaen min og jeg driver med litt fascinerende forskning-
-innen krimteknisk tafonomi,-
-og vi skulle gjerne ha diskutert dette med noen, helst nå.
Vi har fått tak i... en kvinne, midt i 40-årene,-
-slank, død.
Kreft. Uventet. Ikke balsamert.
I en furukiste.
Med tre hull i bunnen, slik den ortodokse loven krever.
Hun ble begravd, seks fot under, helt vanlig, i juni.
I Hudson Valley.
Har du et spørsmål?
Hvordan ser det liket ut nå?
Hvor kommer dere fra, sa du?
Faen!
-Dette var ikke riktig, Albert. -Jeg vet det. Jeg beklager.
Vi kjørte helt hit.
Det var veldig uprofesjonelt av meg.
-Jeg burde ikke tatt deg med. -Nei, du er forsker. Hun er forsker.
Det burde vært en forståelse der. Du burde blitt respektert!
-Shmuel... -Ikke begynn.
-Så hør da... -Helvete!
Hør, jeg...
Jeg er naturfagslærer.
Jeg underviser på en toårig høyskole. Og ikke si noe, for det er sannheten.
Ja, det er et helvete. Helvetes helvete.
Jeg er skilt. Jeg er middelaldrende. Jeg har godtatt mine begrensninger.
Vi kjørte 1200 km hit.
Vi har 1200 km igjen å kjøre.
Jeg beklager, Albert, men vi skal se den helvetes gården.
ANTROPOLOGISK FORSKNINGSINSTITUTT
-Ganske høyt. -Ja.
Vi bare...
Deg først.
Ja. Ok. Vent.
En, to, tre.
Hva skjer, Shmuel?
Vi må gå, Shmuel.
Shmuel, kom ned.
Det er faen meg ikke mulig.
-Kom ned. -God aften.
-Ja, sir. -Hva i helvete skjer?
Det er ikke slik det ser ut, sir.
-Jeg vet ikke hva det ser ut som. -Jeg kan forsikre Dem...
-Vi har god grunn... -Jeg er ikke "sir".
Nei, så klart ikke.
Jeg kan se det nå.
Skadet han seg?
Nei, han ber. Tror jeg.
Han er opprørt.
Dette er ikke... Vi er hederlige folk.
Det er ingen ondsinnethet bak dette.
Dette handler om sorg.
-Sorg? -Om å bli frisk.
-Frisk? -Ja.
-Kona hans døde. -Er hun her?
Nei, han har hatt mareritt.
-Mareritt. -Ja. Om kona og tåen hennes.
Han har fått det for seg, tror jeg,-
-at hvis han kan se et ekte, råtnende lik i virkeligheten,-
-at det vil hjelpe...
At det vil stoppe drømmene.
-Det er helt forskrudd. -Ja, det er det.
Men uansett... Du kan slutte nå, Shmell.
Så hvordan døde hun? Kona hans.
-Hun døde av kreft. -Den helvetes kreften.
Ja, det er en fæl sykdom.
Den har tatt mamma, mannen min og yngstegutten min.
Faen, det er jo helt forferdelig.
-Helvetes kreft. -Helvetes kreft.
Så det er derfor vi er her. Han sliter, og jeg prøvde å hjelpe ham.
Jeg prøver å hjelpe en venn. Vi har reist veldig langt.
Men jeg kan ikke slippe dere inn.
Nei, absolutt, det ville vært et feilgrep.
Men hvis dere herremenn stikker fort som faen,-
-skal jeg ikke anmelde.
-Takk. -Men hva heter vennen din?
Shmell. Shmuel.
Jesus elsker deg, Shmell Shmuel.
Jeg vet ikke hvor mye hjelp de likene ville gitt dere.
Det stedet der er ugudelig. Noen av de folka forsvinner på få uker.
Blir ett med jorden.
-Uker? -Det er den jævla varmen i Tennessee.
Og de som de har begravd, varer ikke mye lenger.
Ok, takk skal du ha.
Jeg spurte ikke hva du het.
-Stella. -Stella.
-"Stella by Starlight." -Det stemmer.
Takk.
Måtte Han gi sjelen hennes hvile.
Shmell Shmuel.
-Shmell Shmuel. -Ja.
De var vakre.
Hva da?
Likene.
-Du så dem? -Ja, et lite øyeblikk.
-Beklager at du ikke fikk se. -Vi gjorde et godt forsøk.
De...
...smeltet ned i bakken.
Vendte tilbake til jorden.
Et veldig effektivt økosystem.
Ja. Ja, det er det.
Men hvilket formål tjener hun? Hva er målet?
Nå snakker du om sjeler, Shmuel. Jeg kan ikke noe om sjeler.
Men jeg tror-
-at det edleste som kan skje med hennes verdslige skall...
...er å bli gjødsel. Effektiv gjødsel.
-Det er snart vinter. -Ja, det stemmer.
Da fryser bakken.
Ja.
Det stanser nedbrytningen helt.
Her.
Jeg har deg.
Dette er bra.
Dette er bra jord, Shmuel.
Skal du ikke...?
Du vet hvor du finner meg. Jeg kan gi deg adgang.
Takk, Albert.
Det...
Det var så lite.
Og, du vet...
TIL MINNE OM LINDA SNYDER
Undertekst oversatt av: Lise McKay